Tidligere...
Jeg vet om andre som også tok unødvendige risikoer.
De måtte alle betale for det. Sånn går det når man slipper mørket inn.
Du tåler ikke at jeg er den utvalgte og ikke du.
Kardinal Guillot lurte tribunalet. Bare skuespill. Han er beskyttet.
Caleb fortalte om brønnen. Han sa du etterlot ham alene på brønnen.
Og det tror du på?
Hvis du rapporterer dette, ødelegger du for oss.
Det fins noen som fortsatt er lojale,
selv om deres metoder er tvilsomme.
Vatikanet er infiltrert. De er på jakt etter dere.
- Hvordan får jeg tak i deg? - Det gjør du ikke.
- Hvor skal vi? - Til et sted jeg vet om.
SEINEN FRANKRIKE
Vi bønnfaller deg og dine tjenere
om å stige opp og vandre iblant oss.
Morgenstjernen.
Vocare Pulvere.
Vocare... Pulvere.
Velkommen, broder.
Jeg har en overraskelse til dere alle.
Vær så god.
Mandelterte.
Det er nesten så man vil takke Gud.
Det sies at grunnen til at katter klatrer, er
at de vil se ned på andre dyr.
Av samme grunn hater de fugler.
Brødre...
Vi har klatret høyt, og snart kommer vi til å se ned på resten av verden
og innlede arbeidet med å omskape den.
Kardinal?
Kardinal Guillot?
Cardinal, ça va?
Igne natura...
Renovatur integra.
Verity sverger på at det ikke var hun som tok deg med til brønnen.
- Og du tror på henne? - Ja.
Så jeg er en løgner.
Caleb, det sa jeg ikke.
Kanskje du gikk i søvne.
Som Truck. Han står opp, våkner og vet ikke hvor han er. Som et mareritt.
Det var ingen drøm. Verity var der. Hun holdt meg i hånden.
- Verity er søsteren din. - Fostersøster.
Tror du virkelig at hun ville latt deg i stikken på den måten?
Jeg vet ikke.
Men det gjør jeg.
- Er dere ferdig snart? - Snart.
Fortell hvorfor du alltid vasker øynene.
Så jeg ikke gir folk skitne blikk.
Moro.
Dere burde bli komikere. Tenk på det jeg sa.
Ok.
Verity. Verity, vent.
- Vent. - Hva?
Jeg...
Beklager at jeg ble sint. Jeg mistet besinnelsen...
- Mistet besinnelsen? - Jeg prøver å komme til bunns i dette.
Ok? Vi er alle så stresset.
Jeg er stresset fordi fosterfaren min tror at jeg prøvde å drepe broren min.
Det sa jeg ikke...
Ikke la noen gå inn i skogen.
- Vi snakket om dette i går, Shelby. - Det er noe der ute.
Det var et lam. Bare et lam med en misdannelse. Det var ikke et omen.
- Det er helt naturlig. - Andy, du var ikke der.
Ok? Jeg følte det.
Vet du hva som skjer med hjemmet vårt
hvis Rose får se deg smøre blod på ytterdøren? Vet du det?
Andy, jeg prøvde å beskytte oss.
Troen din er viktig for deg, det skjønner jeg,
men hold deg til bønner, ok? Det er lettere å vaske bort.
Gjør deg klar til skolen.
Du er tidlig oppe.
Ja. Jeg må inn til byen og ta meg av denne saken. Kaffe?
Ja takk.
Så... Bare så du vet det, rapporterer jeg ikke hendelsen med Caleb.
Ikke?
Hvorfor ombestemte du deg?
Det du sa i går kveld.
Dessuten ville nok nemnden tolket det på feil måte.
Jeg vil ikke at helhetsinntrykket blir påvirket.
Takk.
Men det spiller ingen rolle hva jeg sier til dem.
Ifølge loven må gruppehjem drives av minst to personer.
- Jeg vet ikke om det er en vei utenom. - Én ting av gangen.
Du kunne flyttet inn. Det er god plass.
Drømte du søtt?
Hvor er vi?
Fremme.
Vi holder ikke akkurat lav profil.
Bennett ville blitt rasende om han visste det.
Din venn fra bispedømmet, dekanen, stoler du på dømmekraften hans?
Jeg vet bare at han så jenta og ringte meg.
Og det er verd risikoen?
Mrs. Graham?
Jeg heter Marcus Keane. Du venter visst på oss.
- Du er ikke prest. - Ikke nå lenger, nei.
Men dette er min kollega, pater Tomas Ortega.
Hei.
Kom inn.
- Er dette datteren din? - Harper, ja.
Jeg har gått til kirken så mange ganger.
Gudskjelov at dere kom. Jeg visste ikke hva mer jeg kunne gjøre.
Vi er her nå.
Fortell hva som foregår.
Harper har vært helt frisk hele sitt liv.
For et halvt år siden forandret alt seg.
Først var det småting. Hun kranglet med lærere, med meg.
Jeg skylte på skilsmissen og at faren hennes flyttet utenlands, men så
begynte hun å se syner.
Som hva da?
En liksomvenn hun hadde som barn.
Hvor er Harper nå?
Hun er oppe. På rommet sitt.
- Har du lest til historieprøven? - Ja.
Hvor ble uavhengighetserklæringen påtegnet?
Nederst på siden.
Du stryker.
Nå?
Hun sover.
Takk Gud.
Gjør du det? På ordentlig?
Spiller det noen rolle?
Det kan gjøre det, ja.
Da Harper ble dårligere, var troen min eneste trøst.
Jeg tror at noe har tatt over datteren min
og gjør alt for å ødelegge henne.
Hva slags "noe"?
Noe...
Urent.
Jeg kan ikke beskrive det på noen annen måte.
Kan dere sende den tilbake til helvete?
- Så klart. - Kanskje.
Det er ulike tegn på besettelse som må dokumenteres
før man kan foreta en eksorsisme.
Det stemmer. Ja.
Som hva?
Tale i tunger og snakke på fremmedspråk.
Ferdigheter utover det vanlige, kunnskaper som ikke kan forklares.
Slikt?
Harper tegnet det for tre uker siden.
Det som er i datteren min, visste at dere skulle komme.
DJEVELEN I MIN DATTER
Har dere lest Chris MacNeils bok om hennes datter som var besatt?
Vi kjenner til den.
Jeg har lest den mange ganger.
Det er en trøst å vite at jeg ikke er alene.
Mamma?
Jeg er her, vennen. Jeg er her.
Hei, Harper.
Jeg heter Marcus, og dette er Tomas.
Hei.
Ingen nåler.
Nei, vi er ikke leger. Vi vil bare snakke.
Moren din har fortalt om deg.
Hun tror at vi kanskje kan hjelpe deg.
Det kan dere ikke.
Vel, det gjenstår å se.
Vi har gjort dette før, og vi er ganske gode til det.
Moren din sier at du har en liksomvenn.
- Hva heter han? - Tobias.
Kan jeg få se Tobias?
Ingen kan se ham.
Ingen utenom deg.
Hvordan ser Tobias ut?
Er det ham?
Ja.
Ingen kjekk fyr, akkurat.
Du er god til å tegne.
Min kollega ser litt lubben ut.
Ser nesen min sånn ut?
Kan du få Tobias til å komme frem?
For å hilse på oss?
Han... gjemmer seg.
Hvor?
Bak tungen min.
Og når han blir sint, kommer tennene hans frem.
Skal vi ta en titt på den gamle padden?
Gap opp.
Ingen hjemme.
Eller så vet han om hemmeligheten min.
Jeg er svak for froskelår.
- Harper? - Den kommer.
- Hold henne fast. - Den kommer.
Harper!
Tomas.
Fortell meg navnet ditt.
Gi meg navnet ditt!
Se, der er Guds lam,
som bærer verdens synd.
ANTWERPEN BELGIA
Du er prest, men har visst noe imot nattverden.
- Hvem er du? - Det burde du vite.
- Caro ba deg finne meg. - Jeg har kommet hit i tre dager.
Og du har ikke tatt nattverden en eneste gang. Hvorfor det?
Kanskje jeg ikke følte meg verdig.
På en eller annen måte...
Skal du bli helbredet.
Le corps du Christ.
- Le corps du Christ. - Amen.
Din tur.
- Le corps du Christ. - Amen.
Caro er pågrepet. Det har du nok hørt.
Hvis de har ham, er han allerede død. Eller verre.
Hvis de ikke hadde tvunget meg til å anklage Guillot...
Jeg burde aldri involvert ham.
- Du trenger ikke være redd for kardinalen. - Hva mener du?
Han hadde gjester da det begynte å brenne.
Ingen overlevende. Veldig tragisk.
Hvem er du?
Mouse.
- Det er ikke et navn. - Er det virkelig det du vil snakke om?
Hør her...
Vi har begge utkjempet samme krig.
Caro ønsker nok at vi skal hjelpe hverandre.
- Jeg holder deg ikke i hånden. - Det trengs ikke.
Hvis du vil gjøre det alene, så greit.
Men fortell meg alt du vet om sammensvergelsen.
Bedre.
Du kan møte kilden min.
Pulsen er veldig høy, blodtrykk 140/90. Vi må begynne snart.
Begynne med hva?
Vi har ingen bevis.
Fysisk styrke. Tegningen hennes er en forutsigelse.
- Hva mener du? - Det holder ikke.
Jeg snakket arameisk, du snakket spansk. Fikk vi noe svar?
Ikke tenk med hjertet. Bruk hodet. Vi må følge prosedyren.
Skal dere ikke hjelpe henne?
Vi må være sikre, Mrs. Graham.
Hvis Harper ikke er besatt, kan en eksorsisme gjøre mer skade enn nytte.
Hva?!
Det kan forsterke hennes vrangforestilling så den blir permanent.
Det kan forårsake selvskading eller til og med selvmord.
Burde ikke en prest avgjøre dette?
Noe bet meg.
Ikke kom nærmere.
Jeg har en bibel!
Det kunne ha vært verre.
Han kunne smurt blod på mitt hus.
Du vil ikke ha en øl? Garantert ikke økologisk.
Nei takk. Litt tidlig.
To slurker.
Det gikk ikke som planlagt.
- Jeg skulle bli aksjemegler. - Gi deg.
Pokker.
Ja, hele pakka.
Toppleilighet på Manhattan, italiensk sportsbil med tre års ventetid.
Når tok du til fornuften?
College. Møtte en jente.
Hun forandret mitt syn på verden og mine medmennesker.
Jeg begynte å studere psykologi.
Jeg ville hatt praksis om det ikke var for barna.
Men barna er det beste som har skjedd meg.
Men iblant tenker du på den italienske sportsbilen og det du valgte bort?
Russ...
Har du støtt på noe her på øya som du... ikke kan forklare?
Som hva da?
Glem det.
Takk.
"Herren Jesus."
"Jeg stiller meg ved foten av ditt kors."
"Omgi meg med velsignet lys og med livets vann fra ditt hjerte."
- Mrs. Graham? - Ja.
Hei. Jeg heter Rose Cooper og jeg kommer fra sosialtjenesten.
Skolen ringte oss angående din datter Harper.
De er bekymret for oppførselen hennes, og hun har ikke kommet på flere uker.
Hun har hatt influensa. Jeg har informert skolen.
Kan jeg få snakke med Harper?
Dessverre, hun smitter fortsatt.
Jeg er vaksinert.
- Og nå sover hun. - Jeg kan vente.
Jeg, jeg, jeg...
Takk, men det passer ikke nå. Datteren min trenger hvile.
- Mrs. Graham.... - Kanskje vi kan ta det senere i uken?
Om nødvendig ringer jeg politiet.
Vil du det?
Beklager. Kanskje i morgen.
Godt jobbet.
Jeg er vant til sånne som henne.
Du blør.
Skal du gjøre det på egen hånd?
- Jeg har nok bevis. - Få høre.
Jeg hadde et syn i lastebilen. Et syn av jenta.
Du slapp en demon inn i hodet ditt.
Ondskapen etterlater et arr. Den sverter.
Alle dine tanker, alle dine beslutninger, blir påvirket.
Hva om Gud prøver å si meg noe?
Jenta er døende, og jeg skal redde henne.
Nei, det skal du ikke.
Bli hos Harper.
Kan jeg hjelpe deg?
Hvem er du? Og hvorfor er det en prest der?
Vi kjenner Mrs. Graham. Vi gir åndelig støtte.
- Hva foregår der inne? - Ikke din sak.
Ok. Hvis dere ikke vil snakke med meg, kan dere snakke med politiet.
Mrs. Graham ringte oss angående datteren.
Hun er desperat. Jenta har vært inn og ut av sykehus hele livet.
Hele livet?
Kom igjen, Grace. Vi skulle lese kapittel syv inne og kapittel åtte på verandaen.
Kan vi ikke lese kapittel ni på verandaen?
Det har du sagt i tre kapitler. En avtale er en avtale. Ok?
Du klarte det.
Ja!
Jeg skal vise deg noe.
- De blomstrer. - De er enorme.
Ja. Vil du ta på den? Vær så god.
Lodden, hva?
Ja.
Som nesen din.
Hva er det?
Aner ikke.
"Min kraft og mitt mot er Herren, og han har vært min frelser."
Jeg er redd.
Det går bra.
Kom.
Det går bra.
Hvorfor gjorde de det?
Jeg vet ikke, vennen.
Kanskje de ble forvirret. Iblant blir dyr skremt.
De kan ha hørt en høy lyd.
Jeg vil ikke gå ut mer.
Jeg vil være hos deg.
Grace.
Her...
Du kan bli her med Buster.
Jeg er straks tilbake.
Da du spurte om uforklarlige ting...
- Mente du dette? - For eksempel, ja.
De fløy over huset mitt. Aldri sett på maken.
De kom fra nordøst.
- Innsjøen? - Ja, det så sånn ut.
Du vet, stedet der Nicole...
Beklager, det var ikke meningen å...
Kan du bli her i noen minutter? Min yngste er i annen etasje.
Så klart.
Takk.
Shelby!
Kom deg opp!
- Hva pokker driver du med? - Ber Gud om hjelp.
Ved innsjøen?
Hva som enn foregår her på øya, er det sterkest her.
Det var her den drepte Nicole.
Hør her.
Nicole tok livet av seg fordi hun var deprimert og trengte hjelp.
Hun fikk ikke hjelp av meg, for jeg så ikke hvor mye hun led.
Andy... Hva om du tar feil?
Tenk om det samme var ute etter Caleb.
Slutt. Slutt!
Jeg respekterer at du tror på noe, men ikke bland min kone opp i dette.
Andy...
Kom. Vi går hjem.
Snart. Du skal bli ren igjen.
Kom deg bort fra henne!
Hør på meg. Du er ren. Du er usmittet.
Du er et Guds barn.
- Og det er ikke noe galt med deg. - Hvorfor sier du det?
Du løy for oss. Hun har vært inn og ut av sykehus siden hun ble født.
Hallusinogener gir henne syner, PCP fremkaller anfall,
emetin er et brekningsmiddel, fortellinger om en padde bak tungen.
- Du fikk henne til å tro hun var besatt! - Du er gal.
Hun tegnet tegningen da vi var oppe. Bitemerkene fikk hun av å rive seg selv.
Du leste ikke Chris MacNeils bok som trøst. Du leste den som en håndbok!
Kom dere ut!
Begge to!
Vi går ingen steder.
Jeg går etter henne.
Det går bra.
Mrs. Graham?
FENSYKLIDIN
Du er trygg nå. Skjønner du det?
- Nei, jeg er syk. - Nei.
Nei, det er ikke du som er syk.
Moren din er syk. Du er uskyldig.
- Det gjør vondt. - Jeg vet det.
Jeg vet det, vennen.
Og det kommer til å gjøre vondt lenge.
Du vil se på andre barn og foreldre og tenke: "Hvorfor meg?"
"Hvorfor kan ikke jeg få ha det som dem?"
Etter en stund...
Blir du bedre.
Du kommer ut på den andre siden,
og du vil være sterkere enn noen gang.
For du vil vite nøyaktig hvem du er.
Det er sånn overlevere er.
Mamma?
Hold deg unna henne.
Du skjønner ikke.
Du vet ikke hvordan hun er og hva hun sier.
Jeg prøver å redde henne.
Hold øynene lukket, uansett hva du hører.
Hvorfor er det ingen som skjønner?
Det går bra.
Jeg lover, det går bra.
Følg meg.
Når man har holdt på med dette...
Tror man at man skjønner ondskapen i alle dens former, i alle dens skikkelser.
Så skjer noe slikt.
Med en demon vet man i alle fall hva som venter.
Det er en...
Renhet...
I dens natur.
Et mønster, en form.
Men en forelder som plager sitt eget barn...
Det får en til å lure på hva det er man prøver å redde.
Jeg tok feil.
Med hva?
Synet.
Hadde vi utført eksorsismen...
Ville hun dødd.
Sannsynligvis.
Men jeg var så sikker.
Jeg er ikke klar til å gjøre dette alene.
Fint at du har meg, da.
Hvordan går det med henne?
Det tar åtte dager før medikamentene er ute av kroppen, men hun blir bra igjen.
Fysisk sett, i alle fall.
Så, da?
Barnevernet tar seg av henne mens statsadvokaten samler bevis mot moren.
- Det burde ikke bli så vanskelig. - Takket være dere.
- Hva blir neste skritt? - Å finne et hjem til henne.
Men det er mangel på fosterhjem, så det tar tid.
Men jeg vet om et sted
der hun kunne bodd imens.
Der vil hun være trygg.
- Min eneste hvite skjorte... -Kan du sende limonaden?
ANTWERPEN BELGIA
Jeg trodde vi skulle møte kilden din.
Det skal vi.
Har du hørt om Dolores Navarro?
En eksorsist. Hun har vært forsvunnet i måneder.
Jeg antok at hun var død.
De dreper ikke eksorsister, pater Bennett.
De gjør noe mye verre.
Dette er søster Dolores.
Eller det som er igjen av henne.